Vastaus: Jääkiekko MM-kisat -09 Sveitsi
Ainakin viime vuonna huomasin, että jännitin finaalissa huomattavasti enemmän kuin esimerkiksi Suomen pronssipelissä. Tuolloin tilanne oli toki hieman toinen, kun Kanada pelasi kotikisoissaan. Molemmilla finalisteilla oli vahvat joukkueet, mutta loppusummerin lähestyessä näytti pelottavasti siltä, että kotikisojen taika murtuu. Lopulta Ilja nousi ratkaisijaksi, vaikka oli koko turnauksen ollut tuuliajolla. Oli eeppsitä nähdä, kuinka Ovechkin riemuitsi otti ilon irti voitosta. Se oli jääkiekkoviihdettä parhaimmillaan.
Varsinkin Venäjän peliä on ollut aina mielenkiintoista seurata. Joukkueeseen mahtuu aina paljon yksilötaitoa ja uskallusta yrittää. Jos tähän yhdistetään kyky pelata yhteen, on tulos usein jotain maagisen kaunista. Jos joukkueesta ei tule joukkuetta, voi peli ollakin sitten aika katastrofaalista.
Monet suomalaiset tuntuvat vihaavan ruotsalaisia kiekkoilijoita puhtaasti heidän ruotsalaisuutensa takia. Totuus on kuitenkin se, että Ruotsi on kiekkomaana pirun kova. Kannattaa tarkastella esimerkiksi NHL:n tilastoja. Detroitissa pelaa useita ruotsalaisia, ja joukkue menestyy kaudesta toiseen mainiosti.
Ruotsalaisten taidot ja tahto on nähty MM-jäilläkin. Vaikka usein puhutaan suomalaisesta sisusta, se ei ole tainnut kuitenkaan koskaan jaksaa kantaa joukkuetta 5-1-tappioasemasta 6-5-voittoon arvokisojen kuolemanpelissä. Ei, Ruotsi ei ole täydlelinen kiekkomaa - se on nähty näissäkin kisoissa - mutta pirun hyvin se osaa menestyä. Pakko sitä on osata kunnioittaa, vaikka kuinka sapettaisi.
Sitä voi tietenkin miettiä, että minkä takia jokaisen vastustajan maalivahti pelaa parhaimman pelin juuri Suomea vastaan. Alkaa pikkasen olla sellanen fiilinki, että ollaan tehty muutamista maalivahdeista itse sankareita. Sama homma siis kävi mielessä kuin peohillakin.
Pelit tosiaan jatkuvat vielä, mutta tällä hetkellä ne eivät voisi oikeastaan vähempää kiinnostaa. Saattaahan niitä kuitenkin tulla seurattua vielä tämän pahimman pettymyksen jälkeen. Suurta kiinnostusta ei kuitenkaan ole, koska periaatteessa ainakin mulle on ihan se ja sama, että mikä noista jäljellä olevista maista sen pokaalin kotiin kantaa. Turneen lopuista peleistä puuttuu siis kokonaan se hyvin tärkeä jännitysmomentti.
Ainakin viime vuonna huomasin, että jännitin finaalissa huomattavasti enemmän kuin esimerkiksi Suomen pronssipelissä. Tuolloin tilanne oli toki hieman toinen, kun Kanada pelasi kotikisoissaan. Molemmilla finalisteilla oli vahvat joukkueet, mutta loppusummerin lähestyessä näytti pelottavasti siltä, että kotikisojen taika murtuu. Lopulta Ilja nousi ratkaisijaksi, vaikka oli koko turnauksen ollut tuuliajolla. Oli eeppsitä nähdä, kuinka Ovechkin riemuitsi otti ilon irti voitosta. Se oli jääkiekkoviihdettä parhaimmillaan.
Varsinkin Venäjän peliä on ollut aina mielenkiintoista seurata. Joukkueeseen mahtuu aina paljon yksilötaitoa ja uskallusta yrittää. Jos tähän yhdistetään kyky pelata yhteen, on tulos usein jotain maagisen kaunista. Jos joukkueesta ei tule joukkuetta, voi peli ollakin sitten aika katastrofaalista.
Monet suomalaiset tuntuvat vihaavan ruotsalaisia kiekkoilijoita puhtaasti heidän ruotsalaisuutensa takia. Totuus on kuitenkin se, että Ruotsi on kiekkomaana pirun kova. Kannattaa tarkastella esimerkiksi NHL:n tilastoja. Detroitissa pelaa useita ruotsalaisia, ja joukkue menestyy kaudesta toiseen mainiosti.
Ruotsalaisten taidot ja tahto on nähty MM-jäilläkin. Vaikka usein puhutaan suomalaisesta sisusta, se ei ole tainnut kuitenkaan koskaan jaksaa kantaa joukkuetta 5-1-tappioasemasta 6-5-voittoon arvokisojen kuolemanpelissä. Ei, Ruotsi ei ole täydlelinen kiekkomaa - se on nähty näissäkin kisoissa - mutta pirun hyvin se osaa menestyä. Pakko sitä on osata kunnioittaa, vaikka kuinka sapettaisi.