Itse pääsin TR3:n läpi eilen, ja tavoite täyttyi eli kokonaan omin neuvoin pelasin. Meni lopulta yllättävänkin kivuttomasti, vaikka olin itselleni monta kertaa pelin edetessä hokenut, että kyllä se hauskuus pian loppuu.
![Big Grin :D :D](https://cdn.jsdelivr.net/joypixels/assets/8.0/png/unicode/64/1f600.png)
Ehkä juuri siksi tästä selvisinkin, kun ennakoin mahdottomasta seuraavaa vaikeustasoa, mutta kontrolleihin tottuneena nämä pystyikin läpäisemään melko tavanomaisesti pelaamalla.
Muutamaan kohtaan meinasi silti jumittuminen olla hyvin lähellä, kun en huomannut pariin otteeseen avainesineitä, jotka sulautuvat välillä varsin tehokkaasti pelimaailmoihin, graffatilasta riippumatta. Erikseen täytyy myös mainita eräskin rautakanki, jota pitää käyttää avainesineenä useammin kuin kerran, mutta joka ilmestyy kerran sitä käytettyään inventaarion sijaan Laran taakse, juuri sopivasti kuvan ulkopuolelle. Voitte vain arvata, päädyinkö pyörimään siinäkin kentässä ympyrää ja etsimään turhaan uusia avainesineitä.
![Big Grin :D :D](https://cdn.jsdelivr.net/joypixels/assets/8.0/png/unicode/64/1f600.png)
Toiseksi viimeisessä kentässä on myös yksi niin erikoinen puzzleratkaisu, että en tiedä olisinko sitä pystynyt päättelemään, jos en olisi jotakin siihen liittyvää muistanut ohjeiden avulla läpäistystä PS1-versiosta. Samassa kentässä pääsin myös etenemään loppuun saakka viimeiselle lattialuukulle, vain todetakseni että yksi avainesine puuttuu ja sen mahdollisesta sijainnista ei ole aavistustakaan. Tällaisessa tilanteessa en häpeile yhtään käyttää valokuvatilaa kentän haravointiin, vaikkei sellaista alkuperäisessä pelissä ollutkaan.
Onhan tässä tosiaan kahteen ensimmäiseen peliin verrattuna hirveä määrä epäloogisuuksia kenttäsuunnittelussa, ja tarinakin tuntuu lopulta vähän kömpelömmältä kuin aiemmissa peleissä. Sinänsä sijainnit ovat kuitenkin parhaimmillaan hyvinkin kiinnostavia ja joissakin tapauksissa myös pelillisesti oikein hyviä. Mukaan mahtuu valitettavasti myös paljon kyseenalaisempaa kenttäsuunnittelua, mm. järjettömän pitkät sukellukset Lontoossa ja Antarktiksella, joista jälkimmäisestä ei ole edes mahdollista selvitä pelin oman "jäätymismittarin" puitteissa ilman lääkepakkausten käyttöä. Tällaiset ratkaisut väistämättä tuntuvat epäonnistuneelta pelisuunnittelulta, ja ovat omiaan laskemaan pelin kokonaisarvosanaa ainakin omissa silmissäni. Toki tässä remasterissa nämä asiat ovat myös ratkaisevasti siedettävämpiä, vapaan tallennuksen ja reittien skouttausmahdollisuuden vuoksi.
Kaiken kaikkiaan kuitenkin pelin läpäisystä jäi hyvä fiilis. Tuskin tulen tätä ihan vähään aikaan pelaamaan uudelleen, mutta tulipa nyt ainakin itselleni todistettua että tämäkin peli oli mahdollista läpäistä. Vielä voisi pelata TR3:n laajennuksen pois alta, minkä jälkeen voikin hyvillä mielin pistää Laran hetkeksi tauolle, ehkä odottamaan mahdollista Last Revelationin remasteria. Siinä onkin kyllä sellainen peli, joka todella uusioversion ansaitsisi. Tekisi itse asiassa vähän mieli pelata Last Revelation vaikka heti perään uusiksi Dreamcastilla, mutta taidan silti tässä vaiheessa malttaa mieleni ja antaa Larallekin ansaitsemansa tauon.